Anita

=****ANITA****=

Det arbeidet jeg skal ta for meg i denne oppgaven er et tema kalt "Young People's voices" som vi gjennomførte i november/desember i min 8.klasse. **Kunnskapsmålet**handlet om lære varierte uttrykk for å hevde egne meninger på engelsk.**Holdningmålet** var knyttet til å skille sak og person når man diskuterer, samt å begrunne meningene sine. **Ferdighetsmålet** var å lære å bruke blogg som et forum for meningsutveksling. Jeg bygde på et lignede opplegg fra min forrige klasse, men endret noe, bl.a. gjennom at vi denne gangen jobbet mye mer med vurderingsbiten formativt. Temaet skulle altså fokusere mye på vurdering //for// læring og elevene skulle selv ta aktiv del i dette vurderingsarbeidet.

****Kort om de ulike fasene i arbeidet****
Vi gikk videre gjennom det med bruken av blogg; hva, hvorfor og hvordan vi skulle bruke den. Vi drøftet litt det med å uttrykke egne meninger; hva betyr egentlig det, og hvordan skjer det i det offentlige rom? Deretter viste jeg dem skjelettet for vurderingsskjemaet vi skulle bruke (inspirert etter nylig å ha vært på kurs med H. Fjørtoft!). Jeg hadde lagd en relativt tom rubrikk/skjema som viste de 4 //nivåene// med de ulike benevnelsene for hvert av disse, samt at jeg hadde tatt en avgjørelse på forhånd om at to av de 4 //kriteriene// skulle handle om språk/uttrykk, og to skulle handle om selve bloggen og innholdet i teksten. Med dette som utg.pkt. inviterte jeg elevene til å drøfte i grupper hva de syntes skulle settes inn som endelige kriterier. Vi oppsummerte sammen i klassen og drøftet litt rundt de ulike forslagene til kriterier. Jeg skrev ned alle forslagene og basert på disse samt drøftingene i plenum, bestemte jeg hvordan det endelige vurderingsskjemaet skulle være. Dette ble så delt ut til alle.
 * Oppstart:** Jeg brukte en time til innledning der jeg vha en Keynote [[file:young people's voices.pdf]] presentasjon startet med å se på hvilke kompetansemål fra læreplanen vi tok utg.pkt. i for dette temaet. Vi så videre på hvordan disse kompetansemålene ble operasjonalisert til læringsmål for elevene, og hadde et tydelig fokus på det med at elevene faktisk //skal// bruke tid i skolen på å vurdere eget arbeid, noe jeg opplever at enkelte elever synes er bortkastet tid, og en oppgave som egentlig kun tilhører læreren. Det var derfor godt å kunne vise dem direkte at det står i LK-06 at de faktisk skal gjøre det!

Dobson, Eggen og Smith, snakker i innledningskapitlet til boka "Vurdering, prinsipper og praksis" om et syn på læring der eleven er delaktig i å definere vurderingsagendaen. (Smith et.al 2009). De sier videre følgende: "Likeså spiller demokratiske prosesser rundt vurderingen og læringen en viktig rolle." (Smith et.al 2009:15). Jeg syns vi var ganske nært det som sies her.

Vi jobbet et par timer med innlæring og praktisering av varierte uttrykk for å hevde egne meninger, og mange elever brukte en ressurs på [|nett] til dette arbeidet. Det er som i enhver klasse meget store variasjoner innad også i denne gruppa, så målet lå på å lære seg fra 4 - 10 ulike uttrykk. Å tilpasse er å sette ulike mål. Det har elevene våre forstått, så det er det aldri noen protester i forhold til.
 * Fokus på å lære "opinion language":**

Det var jeg som opprettet selve [|bloggen], og i denne første runden med blogg i klassen var det kun jeg som kunne lage innlegg, mens elevene fikk kommentarrettigheter. Jeg startet med å skrive et innlegg jeg visste ville provosere mange, slik at det ville bli lett for dem å respondere, og det skjedde også! Mitt forslag om å starte skolen kl 08.00 i stedet for 08.15, fikk engasjementet opp i gruppa, akkurat slik jeg ønsket. Alle skulle skrive en kommentar til mitt innlegg, og i tillegg ble de oppfordret til å kommentere hverandres kommentarer. Uka etterpå skrev jeg nok et innlegg som elevene skulle kommentere, hele tida med vurderingskriteriene i bakhodet. Jeg ønsket at elevene skulle bruke vurderingsskjemaet formativt underveis, som en rettesnor i tekstproduksjonene, og jeg brukte selv skjemaet bevisst da jeg gikk rundt og veiledet i skriveprosessen. //"Hvor mange ulike uttrykk for å hevde egne meninger har du med så langt?"// For noen fungerte dette bra, men andre valgte å overse skjemaet totalt. De bare skrev...
 * Tekstproduksjon:**

Første fase av det summative vurderingsarbeidet handlet om at elevene skulle trene på å vurdere sitt eget arbeid, samt minst én tekst fra en medelev. De satt foran pc'n med vurderingsarket vi hadde blitt enig om på forhånd, og skulle lese gjennom egne bidrag på bloggen og sette kryss på rett sted på vurderingsskjemaet. Fase to handlet om at de skulle de fylle ut et kort spørreskjema som jeg hadde lagd, ettersom dette både var første gang med bruk av blogg for elevene, og første gang at elevene ble presentert for et rubrikkskjema de selv hadde fått være med å påvirke. Det var viktig for meg å få tak i den enkeltes stemme her, for å finne ut hvordan det hadde fungert og ikke minst for å få inn et metaperspektiv på egen læring for eleven. Dessuten fungerte også skjemaet som en tilbakemelding på hvor mange språklige uttrykk de hadde lært.
 * Vurderingsfasen:**

I siste del av vurderingsfasen var det jeg som satt med vurderingsskjemaet, gikk gjennom alle bloggkommentarene (noe som viste seg å bli en formidabel jobb ettersom mange hadde skrevet flere kommentarer, både til meg og til medelever!), krysset ut på skjemaet, samt skrev korte tilleggskommentarer og en endelig karakter. Konkrete eksempler på vurdering og kommentarskriving finnes.

**Refleksjoner rundt vurderingsarbeidet**
I retrospektiv, og ikke minst med ny kunnskap rundt vurdering generelt og mer erfaring med bruk av vurderingsskjema spesielt, er det mange tanker man gjør seg, og jeg vil her oppsummere noen av erfaringene mine. Punktene baserer seg både på egne observasjoner og refleksjoner rundt disse, og på elevenes respons underveis og på de svarene de ga i spørreskjemaet.

Kari Smith understreker viktigheten av at eleven ikke bare har forståelse for fremtidige mål, men at de også har vært med på å sette dem. (Smith et al. 2009: 32). Når eleven ser målet øker også motivasjonen, og det samme gjelder, har jeg erfart, når eleven vet hva som kan gjøres for å komme videre. Gjennom å invitere elevene tilå delta i å fastsette vurderingskriteriene ble vurderingen transparent og i utg.pkt. lettere å forholde seg til for elevene. Smith sier at elevene vil oppnå en dypere forståelse for lærestoffet når de involveres i bestemmelsen av vurderingskriteriene. ((Smith et al. 2009: 36). Hun refererer her også til forskning fra John Hattie, (Hatti 2007), som viser det samme.
 * Felles arbeid med å finne fram til vurderingskriteriene:**

Jeg syns vi klarte å få til en god økt med å jobbe fram vurderingskriterier sammen, selv om denne økta ble opplevd som noe langtekkelig av enkelte elever. De syns det tok for lang tid før vi kunne starte med selve bloggen, for det er ingen tvil om at det også lå en stor grad av motivasjon rundt akkurat den måten vi skulle synliggjøre og presenterer arbeidet på denne gangen...

Dette var ett av de første skjemaene av denne type jeg hadde laget, rett etter å ha vært på vurderingskurs selv. Jeg erfarte at det med å komme fram til presise, entydige og gode vurderingskriterier er en ganske vanskelig opppgave. Jeg ble enig med elevene at vurderingsskjemaet skulle skrives på norsk og syns det var helt greit at ikke målspråket ble brukt akkurat her. Hvis elevene skal ha god nytte av vurderingsskjemaet er det vel en grense for mye de kan streve med det rent engelskspråklige. De hadde jo bare gått i 8.klasse i et par måneder da dette arbeidet ble gjennomført.
 * Utforming av det endelige skjemaet:**

Jeg ser i ettertid at noen av kriteriene egentlig er et forsøk på å "snikinnføre" to kriterier i ett, og da blir beskrivelsen av kjennetegnene også vanskelig. Et annet område jeg har erfart ble vanskelig for elever som strever litt, er det med ordvalg. Hva ligger egentlig i følgende formuleringer: f.eks. //variert språk//, //relevant innhold//, //formelt godt innhold//. Hvordan kunne jeg ha tydeliggjort eller operasjonalisert dette lærerspråket bedre? Dette føler jeg fremdeles er en stor utfordring når jeg jobber med rubrikker. Jeg ser også for meg muligheten til å involvere elever i arbeid med å beskrive kjennetegn på måloppnåelse også, ikke bare å finne hvilke kriterier som skal gjelde for vurderingsarbeidet.

Min idé på forhånd var at elevene skulle klare å bruke skjemaet på en slik måte at de ville oppleve det som en betydelig støtte underveis i læringsarbeidet sitt. Mange av elevene sa at dette var til hjelp for dem, ettersom som de systematisk kunne bruke kriteriene som en sjekkliste for eget skrivearbeid, og ettersom de visste på forhånd hva som skulle til for å komme seg opp på et bestemt nivå. Dette gjaldt i all hovedsak elever som ligger på middels faglig nivå eller høyere. Mange av de elevene som strever med engelsken sin syns skjemaet var vanskelig å bruke, og at det tok for lang tid. Igjen en utfordring for meg som lærer, for jeg tenker at det er jo nettopp de elevene som ligger på et ganske svakt nivå som burde ha hatt utbytte av slike spesifikke vurderingskriterier for å komme seg videre i læringsarbeidet sitt. Det viste seg imidlertid at for de svakeste elevene ble skjemaet i liten grad brukt formativt av dem selv. De opplevde at det var mer arbeidskrevende å forholde seg til skjemaet enn det de var vant til fra før, da de bare skrev! Som kjent er all læring hardt arbeid, så det ligger noe her tenker jeg.
 * Elevenes bruk av vurderingsskjemaet underveis i skriverabeidet:**

I tillegg kom det fram at en del elever ikke klarte å forstå hva som egentlig lå i de formuleringer som var brukt i beskrivelsen av kjennetegn på måloppnåelse. På tross av at vi hadde tatt opp dette på forhånd, da vi gikk gjennom det ferdige skjemaet, var det tydeligvis ikke godt nok for mange elever. Dette ble en tankevekker for meg. Fokuset på det med språket og de formuleringer som brukes må helt klart være langt høyere fra min side.

Når det gjaldt egenvurderingsarbeidet pekte mange elever på at det var lurt at de fikk anledning til å vurdere seg selv og en medelev med skjemaet. Noen syntes også at de var interessant å se hvor lik egenvurderinga ble med den endelige vurderinga og avkrysningene fra lærer. Enkelte ble dessuten fornøyd med at de var i stand til å sette samme karakter på seg selv som den karakteren de fikk av lærer, og mente dette skyldtes at de hadde jobbet fram skjemaet sammen med lærer.
 * Elevenes vurdering av egne bloggbidrag og medelevers bloggkommentarer, ved bruk av vurderingsskjemaet:**

Kari Smith hevder at elever ikke liker å sette karakter på hverandre, men at de ved å gå gjennom hverandres arbeid for å gi framovermelding selv oppnår en dypere frståelse for oppgavens tema. Det å bruke elevene som vurderere er derfor en vinn-vinn situasjon, sier Smith (Smith et. al. 2009: 36)

De aller fleste syns det var fint å bruke blogg, og trakk fram det med at de hadde en reell målgruppe for sin meningsutveksling. Sara Weigle skriver om hva som kan hjelpe elever i et skrivearbeid, der man ikke har fordelen av å være i direkte interaksjon med en eller flere partnere, slik situasjonen er ved muntlig bruk av språket. Hun nevner tre ulike input som kan brukes som hjelp i skriveprosessen. Dette dreier seg om selve temaet eller oppgaven, om elevens kunnskaper om skrivinga (sjanger, komposisjon etc), og det siste er det som til enhver tid finnes av tekst så langt. (Weigle 2002: 32). Jo mer eleven skriver, jo mer kan hun altså få av idéer til å videreutvikle en lengre tekst. Mine elever kommenterte i spørreskjemaet at mange av dem fikk idéer til videre skriving både gjennom de kommentarer og innspill de selv fikk av medelever i bloggen, men også av bare å lese hva andre skrev om og fokuserte på. Valg av presentasjonsform for skrivinga genererte altså for mange av dem økt skrivelyst, som igjen ofte gjenspeiles i vurderinga.
 * Elevenes egenvurdering av prosess, produkt og presentasjonsform, ved bruk av spørreskjema** **fra lærer:**

Til slutt kan jeg nevne kommentarer fra elevene som gikk på det at de syns mine to innlegg i bloggen var gode startere for egen skriving. De syns det var lett å gjøre seg opp en egen mening om hvordvidt skolen skulle starte tidligere eller ikke, og det samme gjaldt for hvordvidt vi burde servere varm lunsj på skolen eller ikke. Sara Weigle skriver:

" If we are interested in a more general writing ability we would avoid tasks that depend on specific background knowledge" (Weigle 2002: 45). For å få alle elevene i gang med å bruke menngsuttrykk i en reell setting var det viktig for meg at det skulle være mulig for alle å koble seg på i forhold til de sakene vi tok opp.

Jeg gjennomførte min egen summative vurdering på den måten at jeg brukte skjemaet vårt, krysset ut samt skrev en veldig kort tilleggskommentar der jeg både framhevet noe positivt, samt valgte ut én ting som den enkelte skulle ta tak i selv i det videre arbeidet. Jeg vet at jeg har en tendens til å bruke den type kommentarer som Kari Smith sier at Hattie og Timberley refererer til som "tilbakemelding som fokuserer på eleven som person". Slike kommentarer som "Godt gjort" eller "Du må jobbe mer" o.l. har i følge Hattie og Timberley liten innvirkning på elevenes læring og resultatene. Hattie og Timberley sier også at de er lite motiverende (Smith 2009: 35). Jeg er selv litt todelt her. Kommentarer som "Godt gjort" tror jeg //kan// tilføre eleven en selvtillit som kan være positiv i læringsarbeidet hvis man som lærer presiserer eller viser til et eksempel på noe som var spesielt godt. Der ligger forskjellen, tror jeg. Hvis det bare blir en generell kommentar støtter jeg Hattie og Timberley (selv om jeg vet med meg selv at jeg synder noen ganger...). Kommentarar à la "Du må jobbe mer" er helt klart verdiløse hvis de ikke tydeliggjør et fokus for det videre arbeidet, selv om det mange ganger kan være en utfordring å bli tydelig nok på hva det er eleven kan gjøre for å komme videre. I det beskrevne vurderingsarbeidet valgte jeg å trekke jeg fram én ting som elevene skulle ta tak i og se nærmere på, og tenker at det kan være én fruktbar vei å gå.
 * Lærers summative vurdering, ved bruk av vurderingsskjemaet:**

Jeg brukte som nevnt det samme vurderingsskjemaet for den summative vurderinga som når elevene og jeg selv brukte skjemaet formativt underveis i prosessen. Når Astrid Birgitte Eggen drøfter validitetsbegrepet i kap.2 av boka "Vurdering; prinsipper og praksis" sier hun på s. 44: "Dersom vi skal bruke samme dokumentasjon for både summative og formative hensikter, må vi endre kriteriegrunnlaget". Dette utsagnet gjorde meg noe spørrende i forhold til hva hun egentlig mener. Jeg har etter hvert likevel kommet til at hun her tenker på summative sluttvurderinger som skal lede fram mot en standpunktkarakter eller en eksamenskarakter. Jeg vet jo at mange lærerere i 10.klasse praktiserer å bruke den generelle sensorveiledninga også for arbeid underveis i skolearbeidet, og det er kanskje her hun tenker at det må skje en endring da...? Uansett så mener jeg i hvert fall at det å bruke samme skjema i underveis- og sluttvurderinga av arbeidet slik vi gjorde her, umulig kan problematiseres. Det er jo nettopp det som skal være hensikten med transparent vurdering.

Det å bruke rubrikkskjema for å vurdere //kan// være en hjelp i lærers vurderingsarbeid hvis skjemaet er godt laget, og dekkende i forhold til kriteriene. Jeg opplevde nok at vårt skjema ikke var godt nok, og at det var visse aspekter ved tekstene jeg kunne ha tenkt meg å vurdere men som det ikke var en kolonne for i skjemaet. Jeg opplever dessuten at elever ikke syns det er nok å bare få tilbake skjemaet med kryss i rutene. De ønsker seg noen kommentarer i tillegg. Da må man som lærer passe på at man ikke ender opp med å skrive med egne setninger det som allerede kan leses ut fra sjemaets avkrysninger. Kommentarfeltet kan f.eks. forbeholdes råd for videre arbeid.

Det er første gang jeg har jobbet såpass grundig med vurderingaspektet på forhånd, og dette ga meg nyttge erfaringer og økt innsikt i hva som fungerer og ikke fungerer. Kari Smith skriver en del om indre og ytre motivasjon i kapitlet kalt "Samspillet mellom vurdering og motivasjon". (Smith et. al 2009). Jeg merket meg særlig følgende setning:
 * Konklusjon:**

"Det er dialogen mellom lærer og elev om læringsprosesser og læringsutbytte som står sentralt i formativ vurdering, en vurdering som har til oppgave å forme fremtidig læring på en optimal måte."

Det er nok ingen tvil om at dette er veien å gå. Så handler det bare om å finne måter å gjøre dette på slik at man unngår å bruke for mye tid (det er bare 2t engelsk i uka i 8.klasse!), og slik at det man gjør virkelig blir til hjelp i elevens eget læringsarbeid. Det tror jeg absolutt er mulig.